První část sobotního večera patřilo pódium herci kultovního divadla Ypsilon, Jiřímu Schmitzerovi. Jeho hudební vystoupení dávalo od samého začátku tušit, že se diváci a posluchači rozhodně nudit nebudou. Přemýšlivé, hravé, ale i prosté texty, zdánlivě rozpačité, ale ve své podstatě velmi moudré a vtipné průvodní slovo, a v neposlední řadě krásné písničky přednesené s nenapodobitelnou syrovostí a opravdovostí – jednoduše zážitek, který se v mnoha ohledech liší od všeho, co je možné na českých hudebních pódiích vidět a slyšet. A kdo si poslechne třeba jeho „Křídla meluzíny“, určitě mi dá za pravdu, že pan Schmitzer je víc než jen skvělý herec.
Kouzlo večera se však nevytratilo ani po té, co si zabalil svá fidlátka a Klubové pódium přenechal partičce muzikantů „Z horní dolní a dál na jih“. Těchto šest dolnobečvanských hudebníků v době nedávno minulé pokřtilo své třetí album Cirkuláre. Slovo dalo slovo a jejich vystoupení jsme „přilepili“ ke koncertu Jirky Schmitzera jako takový malý / velký bonus. V pestrobarevné hudební směsici bylo slyšet Redla, Flerety, trochu jazzu, špetku swingu a bůh ví, čeho všeho ještě, ale mezi tím vším tak nějak samozřejmě proplouvala Bečva, která s sebou nesla vše, co kdy bylo valachům z našich končin vlastní. Vše dokreslila pohodová atmosféra v sále, skvělá akustika i dobrý zvuk. Přáli bychom si víc takových akcí, které si bude dopřávat víc a víc lidí a zase bude v Zubří o něco lépe!
Poslední únorový pátek se v Klubu proměnil v nezapomenutelný, příjemný a tak trochu pábitelský zážitek. Pábitel je podle definice každý člověk, který je navštíven
inspirací a říká věty, o kterých rozumní lidé říkají, že jsou nerozumné, a dělá věci, které slušní lidé nedělají, ztrácí hranice mezi
realitou a
fantazií . Takový je svým způsobem jak Jirka Schmitzer, tak skupina muzikantů z nedaleké Bečvy – Z horní dolní a dál na jih. To však neznamená, že večer strávený spolu s nimi na této vlně není krásný a osvobozující od každodenní reality.